St. Luke

Divine Liturgy +++ Света Литургија
2026-01-15 07:30 - 09:00, 2026-01-14 07:30 - 09:00, 2026-01-09 07:30 - 09:00, 2026-01-08 07:30 - 09:00, 2026-01-07 09:00 - 11:00, 2026-01-06 07:30 - 09:00, 2026-01-02 07:30 - 09:00, 2025-12-27 07:30 - 09:00 (America/New_York) and 3 more dates | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States

Spiritual Conversations: Religious Education for Adults +++ Духовни разговори: Веронаука за одрасле
2026-01-14 18:00 - 19:00 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States
This Wednesday, January 14th, following the Vespers service which begins at 5:00 PM, we will hold Spiritual Conversations, our religious education program for adults. We will meet in the Conference Room in the Rectory.
Please join us! Everyone is welcome!
+++
У среду, 14. јануара, после Вечерњег богослужења које почиње у 17:00 часова, одржаћемо Духовне разговоре, наш програм веронауке за одрасле. Састаћемо се у сали за конференције парохијске резиденције.
Придружите нам се! Сви су добро дошли!

Great Vespers
2026-01-13 17:00 - 18:00 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States

Divine Liturgy +++ Света Литургија
2026-01-11 10:00 - 11:30, 2026-01-04 10:00 - 11:30, 2025-12-28 10:00 - 11:30, 2025-12-21 10:00 - 11:30, 2025-12-14 10:00 - 11:30 | MD

Vespers
2026-01-08 17:00 - 18:00 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States

Nativity Compline and Matins followed by the Blessing of Badnjak
2026-01-06 18:00 - 20:00 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States

Vespers +++ Вечерње
2026-01-03 17:00 - 18:00, 2025-12-20 17:00 - 18:00, 2025-12-17 17:00 - 18:00, 2025-12-13 17:00 - 18:00 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States

Saint Ignatius the God-Bearer and Saint John of Kronstadt +++ Свети Игњатије Богоносац и Свети Јован Кронштадтски
2026-01-02 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States
THE HIEROMARTYR IGNATIUS THE GOD-BEARER
This holy man is called “the God-bearer” because he constantly bore the name of the Living God in his heart and on his lips. According to tradition, he was thus named because he was held in the arms of God Incarnate, Jesus Christ. On a day when the Lord was teaching His disciples humility, He took a child and placed him among them, saying: Whosoever therefore shall humble himself as this little child, the same is greatest in the Kingdom of Heaven (Matthew 18:4). This child was Ignatius. Later, Ignatius was a disciple of St. John the Theologian, together with Polycarp, Bishop of Smyrna. As Bishop of Antioch, Ignatius governed the Church of God as a good shepherd and was the first to introduce antiphonal chanting in the Church, in which two choirs alternate the chanting. This manner of chanting was revealed to St. Ignatius by the angels in heaven. When Emperor Trajan was passing through Antioch on his way to do battle with the Persians, he heard of Ignatius, summoned him and counseled him to offer sacrifice to the idols. If Ignatius would do so, Trajan would bestow upon him the rank of senator. As the counsels and threats of the emperor were in vain, St. Ignatius was shackled in irons and sent to Rome in the company of ten merciless soldiers, to be thrown to the wild beasts. Ignatius rejoiced in suffering for his Lord, only praying to God that the wild beasts would become the tomb for his body and that no one would prevent him from this death. After a long and difficult journey from Asia through Thrace, Macedonia and Epirus, Ignatius arrived in Rome, where he was thrown to the lions in the circus. The lions tore him to pieces and devoured him, leaving only several of the larger bones and his heart. This glorious lover of the Lord Christ suffered in the year 106 A.D. in Rome at the time of the Christ-hating Emperor Trajan. Ignatius has appeared many times from the other world and worked miracles, even to this day helping all who call upon him for help.
+++
СВЕШТЕНОМУЧЕНИК ИГЊАТИЈЕ БОГОНОСАЦ
Богоносцем назван је овај свети муж зато што је стално у срцу и на језику носио име Бога живога. А још, по предању, назван је он Богоносцем и зато што је био узет рукама Бога ваплоћеног Исуса Христа. У оне дане када Господ учаше ученике своје смерности, узе једно дете и ставивши га међу њих, рече им: „Који се, дакле, понизи као дијете ово, онај је највећи у Царству небеском“ (Мт 18, 4). То дете био је Игњатије. Доцније Игњатије беше учеником у светог Јована Богослова, заједно с Поликарпом, епископом смирнским. Као епископ у Антиохији он управљаше црквом Божјом као пастир добри, и први уведе антифонски начин појања у цркви, тј. појања за две певнице тако да кад појање на једној страни престане на другој почиње. Такав начин појања откри се светом Игњатију међу ангелима на небесима. Када цар Трајан пролажаше кроз Антиохију идући у рат против Персијанаца, дознаде за Игњатија, призва га к себи и поче саветовати, да принесе жртву идолима, па ће му он дати звање сенатора. Како узалудни осташе и савети и претње цареве, Игњатије свети би окован у гвожђе и у пратњи десет немилосрдних војника послат у Рим, да буде бачен пред зверове. Игњатије се радоваше страдању за Господа свога и само се мољаше Богу, да зверови буду гроб његовом телу, и да га нико не спречи у тој смрти. После дугог и тешког путовања из Азије преко Тракије, Македоније и Епира, Игњатије приспе у Рим, где би бачен пред лавове у циркусу. Лавови га растргоше и изедоше, оставивши само неколико већих костију и срце. Пострада овај славни љубитељ Господа Христа 106. године у Риму за време христоборног цара Трајана. Јављао се више пута из онога света и чинио чудеса помажући све до данас свакоме ко га призива у помоћ.

St. Nicholas, Archbishop of Myra in Lycia – Свети Николај, Архиепископ Мирликијски
2025-12-19 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States
SAINT NICHOLAS THE WONDERWORKER, ARCHBISHOP OF MYRA IN LYCIA
This glorious saint, celebrated even today throughout the entire world, was the only son of his eminent and wealthy parents, Theophanes and Nona, citizens of the city of Patara in Lycia. Since he was the only son bestowed on them by God, the parents returned the gift to God by dedicating their son to Him. St. Nicholas learned of the spiritual life from his uncle Nicholas, Bishop of Patara, and was tonsured a monk in the Monastery of New Zion founded by his uncle. Following the death of his parents, Nicholas distributed all his inherited goods to the poor, not keeping anything for himself. As a priest in Patara, he was known for his charity, even though he carefully concealed his charitable works, fulfilling the words of the Lord: Let not thy left hand know what thy right hand doeth (Matthew 6:3). When he gave himself over to solitude and silence, thinking to live that way until his death, a voice from on high came to him: “Nicholas, for your ascetic labor, work among the people, if thou desirest to be crowned by Me.” Immediately after that, by God’s wondrous providence, he was chosen archbishop of the city of Myra in Lycia. Merciful, wise and fearless, Nicholas was a true shepherd to his flock. During the persecution of Christians under Diocletian and Maximian, he was cast into prison, but even there he instructed the people in the Law of God. He was present at the First Ecumenical Council of Nicaea [325] and, out of great zeal for the truth, struck the heretic Arius with his hand. For this act he was removed from the Council and from his archiepiscopal duties, until the Lord Christ Himself and the Most-holy Theotokos appeared to several of the chief hierarchs and revealed their approval of Nicholas. A defender of God’s truth, this wonderful saint was ever bold as a defender of justice among the people.
On two occasions, he saved three men from an undeserved sentence of death. Merciful, truthful, and a lover of justice, he walked among the people as an angel of God. Even during his lifetime, the people considered him a saint and invoked his aid in difficulties and in distress. He appeared both in dreams and in person to those who called upon him, and he helped them easily and speedily, whether close at hand or far away. A light shone from his face as it did from the face of Moses, and he, by his presence alone, brought comfort, peace and good will among men. In old age he became ill for a short time and entered into the rest of the Lord, after a life full of labor and very fruitful toil, to rejoice eternally in the Kingdom of Heaven, continuing to help the faithful on earth by his miracles and to glorify his God. He entered into rest on December 6, 343 A.D.
+++
СВЕТИ НИКОЛАЈ ЧУДОТВОРАЦ, АРХИЕПИСКОП МИРЛИКИЈСКИ
Овај славни светитељ, слављен и данас по целоме свету, би јединац син у својих знаменитих и богатих родитеља, Теофана и Ноне, житеља града Патаре, у Ликији. Као јединца сина, дарованог им од Бога, они опет посветише Богу, и тиме дадоше га Богу као уздарје. Духовном животу научи се свети Николај код свог стрица Николаја, епископа патарског, и замонаши се у манастиру Нови Сион, основаном тим истим стрицем његовим. По смрти родитеља Николај раздаде наслеђено имање сиромасима не задржавајући ништа за себе. Као свештеник у Патари беше се прочуо својим милосрђем, мада он брижљиво скриваше своја милосрдна дела испуњујући реч Господњу: „Да не зна левица твоја што чини десница твоја“ (Мт 6, 3). Када се предаде самоћи и безмолвију, смишљајући да тако до смрти проживи, дође му глас свише: „Николаје, пођи на подвиг у народ, ако желиш бити од Мене увенчан“. Одмах потом чудесним Промислом Божјим би изабран за архиепископа града Мира у Ликији. Милостив, мудар, неустрашив, свети Николај био је прави пастир добри стаду своме. У време гоњења хришћана под Диоклецијаном и Максимијаном бачен у тамницу, но и у тамници поучаваше људе закону Божјем. Присуствовао Првом васељенском сабору у Никеји, и, из велике ревности према истини, ударио руком јеретика Арија. Због тога дела би уклоњен са Сабора и од архијерејске службе све док се неколицини првих архијереја на Сабору не јави сам Господ Христос и Пресвета Богородица и не објавише Своје благоволење према Николају. Заштитник истине Божје овај дивни светитељ био је вазда и одважан заштитник правде међу људима. У два маха спасао је по три човека од незаслужене смртне казне. Милостив, истинит, правдољубив, он је ходио међу људима као ангел Божји. Још за живота његова људи су га сматрали светитељем и призивали га у помоћ у мукама и бедама; и он се јављао, у сну и на јави, онима који су га призивали, подједнако лако и брзо наблизу и надалеко, и помагао. Од његовог лица сијала је светлост као од лица Мојсијева, и он је самом својом појавом доносио утеху, тишину и добру вољу међу људе. У старости поболе мало и упокоји се у Господу, многотрудан и многоплодан, да се вечно весели у Царству небеском продужујући да чудесима на земљи помаже вернима и прославља Бога свога. Упокојио се 6. децембра 343. године.

Great Vespers with the Blessing of the Loaves +++ Вечерње са петохљебницом
2025-12-18 17:00 - 18:00 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States

Saint Sava the Sanctified +++ Свети Сава Освећени
2025-12-18 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States
THE VENERABLE SAVA THE SANCTIFIED
The unknown village of Mutalaska, in the province of Cappadocia, became famous through this great luminary of the Orthodox Church. Sava was born there of his parents John and Sophia. At the age of eight, he left the home of his parents and was tonsured a monk in a nearby monastic community called Flavian’s. After ten years, he moved to the monasteries of Palestine and remained longest in the Monastery of St. Euthymius the Great (January 20) and Theoctistus. The clairvoyant Euthymius prophesied of Sava that he would become a famous monk and a teacher of monks and that he would establish a lavra greater than all the lavras of that time. After the death of Euthymius, Sava withdrew to the desert, where he lived for five years as a hermit in a cave shown to him by an angel of God. Afterward, when he had been perfected in the monastic life, he began by divine providence to gather around him many who were desirous of the spiritual life. Soon, such a large number gathered that Sava had to build a church and many cells. Some Armenians also came to him, and for them he provided a cave where they would be able to celebrate services in the Armenian language. When his father died, his aged mother Sophia came to him, and he tonsured her a nun. He gave her a cell located at a distance from his monastery, where she lived a life of asceticism until her death. This holy father endured many assaults from all sides: from those who were close to him, from heretics, and from demons. But he triumphed over them all: those close to him, by kindness and indulgence; the heretics, by his unwavering confession of the Orthodox Faith; the demons, by the sign of the Cross and calling upon God for help. He had a particularly great struggle with demons on Mount Castellium, where he established his second monastery. In all, Sava established seven monasteries. He and Theodosius the Great, his neighbor, are considered to be the greatest lights and pillars of Orthodoxy in the East. They corrected emperors and patriarchs in matters of the Faith, and to everyone they served as an example of saintly humility and the miraculous power of God. After a toilsome and very fruitful life, St. Sava entered into rest in the year 532 A.D., at the age of ninety-four. Among his many wondrous and good works, let it at least be mentioned that he was the first to compile the Order of Services for use in monasteries, now known as the Jerusalem Typicon.
Saint Sava the Sanctified before his death prophesied that his staff ought to be given to a prince from a foreign land and who bears his name when he comes to visit the monastery. Centuries later, in a miraculous way it was revealed to the fathers of the monastery that the staff ought to be given to Saint Sava of Serbia. This staff is now kept in the Monastery Hilandar.

+++

ПРЕПОДОБНИ САВА ОСВЕЋЕНИ
Незнатно село Муталаск у области Кападокијској постало је знаменито по овоме великом светилу цркве православне. Ту се Сава родио од оца Јована и мајке Софије. У осмој години напустио дом родитељски и замонашио се у оближњој обитељи, званој Флавијанова. После 10 година пређе у Палестинске манастире, и ту се најдуже задржи у обитељи светог Јевтимија Великог (в. 20. јануар) и Теоктиста. Прозорљиви Јевтимије прорече за њега, да ће бити славан монах и наставник монасима, и да ће основати лавру већу од свих лаври тога времена. По смрти светог Јевтимија удаљи се Сава у пустињу, где у једној пештери, коју му ангел Божји исказа, проведе као отшелник пет година. После тога, када он поста савршен монах, почеше се, по Промислу Божјем, скупљати око њега многи желатељи духовног живота. Убрзо их се скупи тако велики број, да је Сава морао зидати и цркву и келије многе. Дођоше му и неки Јермени, којима он одреди пештеру, где ће служити на јерменском језику. Када му отац умре, дође му његова остарела мајка Софија, коју он замонаши, и даде јој келију даље од свог манастира, где се она подвизаваше до краја живота. Многе напасти претрпе овај свети отац од блиских људи, од јеретика и од демона. Но он све побеђиваше, и то: блиске људе благошћу и попустљивошћу, јеретике непоколебљивим православним вероисповедањем, а демоне крсним знаком и призивањем Бога у помоћ. Нарочито је велику борбу имао са демонима на гори Кастелу, где је основао други свој манастир. Основао је свега седам манастира. Он и Теодосије Велики, његов сусед, сматрани су највећим светилима и стубовима Православља на Истоку. Цареве и патријархе они су исправљали у вери, а свима и свакоме служили примером смерности светитељске и чудесне силе Божје. После трудног и много плодног живота упокоји се свети Сава 532. године у деведесет четвртој години живота. Између многих других чудотворних и добрих дела нека буде споменуто само то, да је он први уредио чин богослужења по манастирима, познат под именом чина Јерусалимске цркве.
Пре свог престављења, Свети Сава Освећени је прорекао да ће у манастир доћи принц из далеке земље који ће носити његово име. Том принцу треба дати његов игумански штап. После много векова, приликом посете Светог Саве Српског манастиру Светог Саве Освећеног на чудесан начин је било откривено да је то принц из пророштва светог. Игумански штап који је тада добио Свети Сава Српски се до данас чува у Манастиру Хиландару.

Holy Great Martyr Barbara and St. John of Damascus +++ Св. Великомученица Варвара и Св. Јован Дамаскин
2025-12-17 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States
THE HOLY GREAT-MARTYR BARBARA
This glorious follower of Christ was betrothed to Christ from early childhood. Her father Dioscorus was a pagan and was renowned for his position and wealth in the city of Heliopolis in Egypt. Dioscorus locked up his only daughter Barbara, brilliant in mind and of beautiful countenance, in a high tower. He surrounded her with every comfort, gave her female servants, erected idols for worship, and built her a bathing room with two windows. Looking through the window at the earth below and the starry heavens above, Barbara’s mind was opened by the grace of God. She recognized the One True God, the Creator, despite the fact that she did not have a human teacher to bring her to this knowledge. Once, while her father was away from the city, she came down from the tower and, according to God’s providence, met some Christian women who revealed the true Faith of Christ to her. Barbara’s heart became inflamed with love for Christ the Lord. She ordered that a third window be cut open in the bath so that the three windows would represent the Holy Trinity. On one wall she traced a Cross with her finger, and the Cross etched itself deep in the stone as if cut by a chisel. A pool of water sprang forth from her footprints on the floor of the bath, which later gave healing of diseases to many. Learning of his daughter’s faith, Dioscorus beat her severely and drove her from the tower. He pursued her in order to kill her, but a cliff opened up and hid Barbara from her brutal father. When she appeared again, her father brought her to Martianus, the magistrate, who handed her over for torture. They stripped the innocent Barbara and flogged her until her entire body was covered with blood and wounds, but the Lord Himself appeared to her in prison with His angels and healed her. A certain woman, Juliana, upon seeing this, desired martyrdom for herself. Both women were severely tortured and with mockery were led through the city. Their breasts were cut off and much blood flowed from them. They were finally led to the place of execution, where Dioscorus himself slaughtered his daughter, and Juliana was slain by the soldiers. That same day, lightning struck the house of Dioscorus, killing him and Martianus. St. Barbara suffered in the year 306 A.D. Her miracle-working relics rest in Kiev. Glorified in the Kingdom of Christ, she has appeared many times even in our own day, sometimes alone and sometimes in the company of the Most-holy Theotokos.
SAINT JOHN DAMASCENE
John was first the chief minister to Caliph Abdul-Malik and later a monk in the Monastery of St. Sava the Sanctified. Because of his ardent defense of the veneration of icons during the reign of the iconoclastic Emperor Leo the Isaurian, John was maligned by the emperor to the Caliph, who cut off his right hand. John fell down in prayer before the icon of the Most-holy Theotokos, and his hand was rejoined and miraculously healed. Seeing this miracle the Caliph repented, but John no longer desired to remain with him as a nobleman. Instead, he withdrew to a monastery, where, from the beginning, he was a model to the monks in humility, obedience and all the prescribed rules of monastic asceticism. John composed the Funeral Hymns and compiled the Octoechos (The Book of Eight Tones), the Irmologion, the Menologion and the Paschal Canon, and he wrote many theological works of inspiration and profundity. A great monk, hymnographer, theologian and soldier for the truth of Christ, Damascene is numbered among the great Fathers of the Church. He entered peacefully into rest in about the year 776 A.D. at the age of 104.
+++
СВЕТА ВЕЛИКОМУЧЕНИЦА ВАРВАРА
Отац ове славне следбенице Христове, која се од раних лета уневести Христу, по имену Диоскор, беше знаменит положајем и богатством у граду Илиопољу Мисирском, а у вери незнабожац. Своју ћерку јединицу, мудру умом и красну ликом, затвори Диоскор у кулу високу, окружи је свим угодностима, даде јој слушкиње на службу, постави идоле за клањање, сазида јој купатило с два прозора. Посматрајући кроз прозор куле земљу доле и звездано небо горе, Варвари се отвори ум благодаћу Божјом, те познаде јединог истинитог Бога Творца, иако немаде никога од људи за учитеља у томе. А када се њен отац једном удаљи из града, она изиђе из куле и, по Божјем Промислу, срете се с неким хришћанкама, које јој јавише истину вере Христове. Срце се Варварино распламти љубављу према Христу Господу. Она нареди, те се просече и трећи прозор на купатилу, да три прозора буду символом Свете Тројице; на једној стени у купатилу прстом нацрта крст и крст се удуби у камен као гвожђем урезан; из њене стопе на поду купатила прокључа извор воде, која доцније многима причини исцељење од болести. Узнав Диоскор веру своје ћерке, изби је сурово, истера из куле и појури за њом да је убије. Стена се једна раступи и сакри Варвару од суровог оца. Када се поново јави, отац је одведе началнику Мартијану, коме предаде ћерку на мучење. Невину Варвару разденуше и шибаху, док јој цело тело не би покривено крвљу и ранама. У тамници јави јој се сам Господ с ангелима и исцели је. Видевши то, нека жена Јулијанија, и сама пожели мучеништва. И беху обе страшно мучене и с поругом по граду вођене. Одсекоше им груди женске, и крв многа из њих истече. Најзад их изведоше на губилиште, где сам отац закла ћерку своју, а војници Јулијанију. Тога истог дана удари гром у кућу Диоскорову и уби и њега и Мартијана. Пострада света Варвара 306. године. Мошти јој се чудотворне налазе у Кијеву. Прослављена у Царству Христовоме, она се много пута јављала до дана данашњега, понекад сама, понекад у пратњи Пресвете Богородице.

СВЕТИ ЈОВАН ДАМАСКИН
Најпре први министар калифа Абдалмелеха, а потом монах у манастиру Светог Саве Освећеног. Због ватреног заступања иконопоштовања у време иконоборног цара Лава Исаврјанина, оклеветан би Јован од овога цара код калифа, који му одсече десну руку. Он припаде на молитву пред иконом Пресвете Богородице, и рука му се састави и зарасте чудесно. Видећи то чудо, калиф се раскаја, но Јован не хте више остати код њега као великаш, него се повуче у манастир, где беше од почетка узор монасима у смерности, послушности и свима прописаним подвизима монашким. Испевао посмртне песме, саставио Октоих, Ирмологију, Месецослов, Канон пасхални, и написао многа богословска дела, с надахнућем и дубином. Велики као монах, и као песник, и као богослов, и као војник истине Христове, Дамаскин се рачуна у велике Оце Цркве. Упокојио се мирно око 776. године у стотину четвртој години свога живота.

Annual Assembly of the Parish +++ Годишња скупштина парохије
2025-12-14 12:00 - 14:00 | Saint Luke Serbian Orthodox Church of Washington, DC, 10660 River Road, Potomac, MD, 20854, United States
